EN FANTASTISK KVINDE
- Mónica? - Ja?
- Har De set en stor, hvid kuvert? - Nej, Don Orlando. Jeg har ikke set den.
Tak.
Hej. Må jeg bede om papir og en kuvert?
Selvfølgelig. Lad mig se.
Alle tiders.
Godaften. Jeg har bestilt bord. Orlando Onetto.
Et øjeblik.
- Ja, det stemmer. Bord nummer 41. - Okay... Tak.
Denne vej.
- Tak, elskede. - Tillykke.
- Tak. - Jeg kommer med nogle stykker kage.
- Tak. - Okay.
Tillykke.
Tak, elskede. Med kage, sang og det hele.
- Her. - Hvor højtideligt.
"Gør det ud for to billetter til Iguazú-vandfaldene."
- Orlando. - Undervurder det ikke.
Det er et af verdens syv naturvidundere.
Hold da op. Hvornår rejser vi?
- Om ti dage. - Om ti dage?
- Hvorfor er det "gør det ud for"? - Det er en lang historie.
- Har du ikke købt dem? - Jo.
Jeg købte dem, printede dem ud og lagde dem i en kuvert.
- Og hvad så? - Jeg tog dem med i saunaen.
Og?
- Jeg husker ikke, hvor jeg lagde dem. - Stakkels, gamle senile mand.
Vi må bede portneren om hjælp.
Orlando?
- Orlando, hvad er der galt? - Jeg ved det ikke.
Hvad mener du?
Jeg ved ikke, hvad der er galt med mig.
Orlando! Hvad sker der med dig? Sæt dig op.
Hvad er der med dig, skat?
- Læn dig op ad væggen. Der. - Ja.
Se på mig. Her.
- Har du nøglerne? - Nej.
Orlando... Vent her.
Nej, Diabla. Plads! Kom her, Diabla!
Orlando?
Orlando!
Elskede! Orlando, min elskede! Orlando?
- Kom. - Jeg har det fint.
Kom nu.
Tal med mig, elskede. Tal med mig!
Orlando... Vær sød at tale med mig!
Hvor skal vi hen?
På sygehuset, Orlando! Hvor ellers? Koncentrer dig.
- Skynd dig. - Hvad?
- Skynd dig. - Ja. Det gør jeg også, elskede.
Jeg har brug for hjælp!
Bare rolig. Er De okay? Hvad hedder De? Hører De mig?
Skynd dig, Juan Pablo.
- Forsigtigt. - Kom så. En, to, tre.
- Rolig. Hvad hedder De? Hører De mig? - Han hedder Orlando.
- Hvad er der sket? - Det ved jeg ikke!
- Tager han nogen form for medicin? - Nej.
- Hvor gammel er han? - 57.
Skynd dig, han reagerer ikke.
- Har han følt sig syg? - Han vågnede med hovedpine.
- Hvor længe er det siden? - Cirka 15-20 minutter.
Mandlig patient, 57 år. Mistede bevidstheden. Bløder fra hovedet.
Klar? En, to, tre.
- Tilkald lægen, Graciela. - Kontroller hans puls.
- De er nødt til at gå. - Jeg kom med ham så hurtigt, jeg kunne.
De skal vente udenfor. Vi tager os af ham. Vær bare rolig.
Gå nu.
Ja, doktor.
Okay.
- Er De et familiemedlem? - Nej, jeg kørte ham hertil.
- Kender De ham ikke? - Jo, vi er venner.
- Her er hans ejendele. - Ja.
- De må ikke blive derinde. - Nej.
Hvordan har han det?
De giver Dem besked. De må vente lidt.
- Godaften. - Godaften.
- Er De hr. Onettos pårørende? - Ja.
- Hans partner? - Ja, hans partner.
- Undskyld, men hvad hedder De? - Marina Vidal.
- Men... Er det et kælenavn? - Undskyld?
Vil De følge med mig? Så vi kan tale alene sammen.
- Er der noget galt? - Nej, jeg vil bare tale med Dem.
- Ja, men er der et problem? - Slet ikke. Denne vej.
- Orlando? - Det er en veninde til Orlando.
- Undskyld, men hvem taler jeg med? - Med Marina.
- Jeg er... - Ja, jeg ved, hvem De er.
- Orlando begyndte at få det skidt. - Hvornår?
For halvanden time siden cirka. Jeg kørte ham på sygehuset, men...
- Hvilket sygehus? - Santo Tomás.
Han fik et anfald i bilen.
Ja...
- Og han døde... - Døde han?
Ja, for lidt siden. Lægen sagde, det var en aneurisme. Det gør mig meget ondt...
- Hallo? - Ja, ja, jeg er her endnu.
- Du har ikke ringet til andre, vel? - Nej, det har jeg ikke.
Godt.
Men nogen er nødt til at komme. Jeg kan ikke tage ansvaret.
Vær ikke urolig. Jeg skal nok informere familien. Ring ikke til nogen.
Okay.
- Frøken Marina Vidal? - Ja, hvad sker der?
Vær venlig at følge med.
- Sergent. - Tak.
Undskyld.
Der var ingen grund til at behandle mig som en forbryder.
- Jeg overlader det til Dem. - Jeg har brug for Deres oplysninger.
- Her? - Ja, her. Deres fulde navn.
Marina...
Har De et id-kort?
- Sagen er under behandling. - Det er Deres navn, til De skifter det.
Jeg hedder Marina Vidal. Er det et problem?
Hvorfor rendte De væk herfra?
- Hvorfor tilbageholder De mig? - Det gør jeg heller ikke.
- Hvorfor har De så mit id-kort? - Godaften.
Marina?
Tak for alt... Jeg beklager alt det her. Jeg er Gabo.
- Hej, Gabo. - Hej. Hvordan går det?
Gabriel Onetto. Jeg er afdødes bror.
- Er der noget galt? Er alt i orden? - Nej, der er ikke noget galt.
Han kørte ham hertil og rendte herfra, men vi ville tale med ham.
Jeg er familie. De kan tale med mig. Jeg tager mig af det her.
Som De kan forstå, var hun hos min bror, da han døde, og det er lidt følsomt.
- Tak. - Kan De give mig Deres telefonnummer?
Ja. 9...
...814... 95... 75.
- Marina, vi har brug for dig her! - Jeg kommer!
- Smagte det godt? - Ja.
- Undskyld, kan jeg få et glas vand? - Ja.
Du ville ikke komme, og jeg ringede for at give dig aftenvagten.
Jeg så det ikke, Alessandra. Det var en livlig fest.
Men du kom. Det sætter jeg pris på. Har du brug for noget?
- Nej, alt er fint. - Er du sikker?
Ja, jeg er sikker.
- Altid så mystisk. - Den har ringet et stykke tid.
Tak.
- Giv mig regningen til bord otte. - Jeg er straks tilbage.
- Hallo? - Hallo? Det er Sonia.
Kone til... Jeg mener Orlandos ekskone.
- Jeg ved det. Hvordan har De det? - Først og fremmest, sig ikke De.
Gabo sagde, du bor i Orlandos lejlighed. Er det rigtigt?
- Ja, det er rigtigt. - Jeg skal bruge hans bil.
- Selvfølgelig. - Du kunne have afleveret den til Gabo.
Det ville han ikke. Hør... Sig, hvornår De skal bruge den, så afleverer jeg den.
Lad mig se... I morgen. Kan du aflevere den ved mit kontor i morgen?
Jeg sms'er adressen. Du kan stille den i parkeringskælderen.
- Spørg derhenne, så viser de dig hvor. - Okay.
- Klokken 10.30? Passer det? - Det klarer jeg.
- Har du andet, der tilhører ham? - Nej, bare personlige ting.
- Vi får se, hvad vi gør med lejligheden. - Selvfølgelig.
Jeg vil have, du ordner alt det praktiske med mig.
Okay. Kan vi tale om det, når vi ses? Jeg er på arbejde lige nu.
- Hallo? Kommer du med regningen? - Ja, jeg kommer straks.
- Marina, nogen spørger efter dig. - Hvem?
Jeg ved det ikke. De er ved indgangen.
God eftermiddag, Marina. Tak, fordi du kom, det tager kun to minutter.
- Hej. - Hej.
Kommissær Adriana Cortez, enheden for sexforbrydelser og forbrydelser mod børn.
- God eftermiddag. - Først og fremmest kondolerer jeg.
Jeg hørte, hvad der skete, og det gør mig meget ondt.
Det bekymrede mig, at De rendte væk fra sygehuset.
- Kan vi tale herhenne? - Naturligvis.
- Jeg rendte ikke væk derfra. - Så må der være tale om en misforståelse.
Må jeg se Deres identifikation?
- Et spørgsmål. Orlando... - Onetto.
- Præcis. Betalte han dig? - Vi var et par.
Så I elskede hinanden, det handlede ikke kun om sex.
Det var et normalt forhold mellem to voksne. Hvorfor spørger De?
Fordi han var gammel nok til at være din far.
Tog I stoffer inden hans anfald?
- Nej. - Alkohol?
Ja.
Havde I sex?
Det husker jeg ikke.
Jeg har brug for at vide, om han anstrengte sig fysisk.
Ikke mere end sædvanligt.
Jeg spørger, fordi hr. Onettos krop var forslået og havde hæmatomer.
Han havde skader på armene, i siderne, på halsen og havde slået hovedet.
Skaderne var nogle timer gamle.
Jeg talte med lægen om alt det. Har De talt med familien?
Marina? Undskyld, men vi har problemer med regningen til bord 15.
- Jeg kommer nu. - Giv os fem minutter.
- Kan en anden ikke klare det? - Nej, de fyrer mig, hvis jeg ikke går nu.
Jeg har arbejdet i 23 år på gaden.
Fjorten år i enheden for sexforbrydelser, og min afhandling handler om det.
Jeg ved, hvad der sker de personer... Undskyld, kvinder som dig.
Jeg har set alt, alt.
Du skal vide, jeg forstår dig, og jeg støtter dig.
Var du nødt til at forsvare dig?
- Er jeg anholdt? Ellers må jeg gå... - Vent. Vi gør følgende.
Ring til mig, når du får fri, så vi kan tale i ro og mag, så jeg kan sove roligt.
Tale om hvad?
Jeg venter på dig. Det er bedst, du ikke forlader Santiago.
- Ja. - Vi ses, Marina. Et rigtig fint sted.
- Tak. Er alt i orden? - Ja, alt er i orden.
- Jeg forsøgte at redde dig. - Det ved jeg. Tak.
Vil du fortælle, hvad fanden der foregår?
Kan vi tale om det senere? Jeg har haft en rædselsfuld dag.
Okay.
Diabla.
Hej med dig.
Marina, det er inspektør Cortez.
Jeg formoder, du har gode grunde til at lade en efterforsker i stikken.
Nu beder jeg dig ikke, men kræver, at du kommer og taler med mig i morgen.
Jeg vil være på retsmedicinsk institut. Led efter mig. Vi ses klokken 12.30.
Ring ikke, kom ikke med undskyldninger. De interesserer mig ikke.
Tving mig ikke til at få politiet til at hente dig.
Diabla. Op med dig, op.
- Er du Marisa? - Marina.
Jeg er Bruno.
Undskyld. Jeg troede ikke, der var nogen hjemme.
Hvad skete der, Marisa?
Din far fik det pludselig dårligt. Det gik meget hurtigt.
- Hvad lavede I? - Vi sov.
Var det alt? Du var sammen med ham, og han døde?
Bare lige pludselig?
Vi skyndte os på sygehuset.
Han havde blå mærker på kroppen.
Hvorfor fanden havde han det?
Og et sår i hovedet.
Han faldt ned ad trappen på vej ud. Det var derfor.
Hvad er det for en kuffert?
- Jeg var ved at flytte ind. - Nå.
Pis.
Hvad gør vi med dig, Diabla?
Orlando gav mig hende. Det beklager jeg.
Gav han dig Diabla? Det var fandens. Hør...
Jeg sov med Diabla i årevis, men pludselig kunne jeg ikke længere.
Jeg kunne ikke lide lugten.
Ved du, at der findes to slags kæledyrsejere?
Dem, der har pattedyr, og dem, der foretrækker fugle og krybdyr.
Vi pattedyr har neocortex, det er vores mest udviklede neuronlag,
hvor følelserne dannes.
Der dannes empatien og endda ømheden og kærligheden.
Ingen her har et firben. Jeg forstår ikke din analyse. Hvad vil du sige?
- Ingenting. - Okay.
- Er du blevet opereret? - Det spørger man ikke om.
Hvorfor ikke? Jeg forstår ikke, hvad du er.
- Jeg er det samme som dig. - Ja, selvfølgelig...
- Ved du hvad? Kan vi tale senere... - Vent, vent.
Jeg vil bare vide, hvornår du forlader lejligheden.
- Jeg siger til, når jeg har fundet noget. - Hvor længe taler vi om?
- Nogle uger. - Nej. Jeg vil have en dato...
- ...ellers smider jeg dig ud. - Ved du hvad? Kom ud af mit hjem.
Dette er ikke dit hjem.
Utroligt...
Min far var tosset.
Jeg bemærker det, hvis du stjæler noget.
Bruno... Jeg hedder Marina. Farvel.
Frøken? Frøken?
- Jeg skal betale for bilvasken. - De har brug for en kop kaffe.
Okay, giv mig en espresso.
Hvordan vil De have den?
Dobbelt.
Idiot!
- Hej, godmorgen. - Godmorgen.
- Jeg skal stille bilen til Sonia... - Ja, Sonia Bunster.
Hun bad mig give besked, når De kom. Parker på 4. etage, bås fem.
- Hun kommer ned og henter bilen. - Skal jeg vente på hende dernede?
- Ja, det sagde hun. - Tak.
Det var så lidt. Værsgo.
- Hej. - Hej, Sonia.
- Undskyld... Hej. - Hvordan går det?
Jeg har forsøgt at se dit ansigt for mig i et år. Det er anderledes, nu vi ses.
Selvfølgelig. Som du kan se, er jeg af kød og blod.
Jeg kan ikke... Jeg kan ikke forestille mig Orlando med dig, men...
- Nå, okay. - Sig ikke De til mig.
- Her er bilnøglerne. - Tak.
- Papirerne ligger i handskerummet. - Okay, undskyld.
Hvor kompliceret...
Ja, det er kompliceret.
Den rene kvantefysik.
Jeg vil ikke tale om lejligheden nu, men...
...forsøg at forlade den hurtigst muligt. Okay? Forlad den.
Okay, tak.
Jeg er virkelig ked af alt det her, Sonia.
Hvad er du ked af? Hele tv-serien eller bare dette afsnit?
Nej, sådan som det hele endte.
Ja, det er...
Da jeg giftede mig med Orlando, var jeg 38 år.
Vi var helt normale. Vi havde et normalt liv.
Så da han kom og forklarede... Jeg...
Ja, da tænkte jeg...
Undskyld, hvis jeg er lidt grov og direkte,
men sandheden er, jeg opfatter det her som ren og skær perversion.
Du må undskylde, men...
Jeg ved ikke, hvad jeg ser, når jeg ser på dig.
Jeg ser et fantasifoster.
Et fantasifoster? Ja...
Undskyld.
Der er intet at undskylde. De er normal.
De har det godt.
- Hej. - Hej.
- Hej, Sonia. - Hej, Pablo. Hvordan går det?
- Det går fint. Hvad med dig? - Fint, tak.
Dejligt.
Tak.
På vej op.
- Farvel. - Farvel.
Du ved, at min syvårige datter er med til ligvagten i dag, ikke?
Jo, og jeg vil gerne vide, hvor den holdes. Jeg kan være diskret.
Vov ikke at komme.
- Jeg har også ret til at tage afsked. - Det er mit problem nu.
Du har lidt din del. Nu må jeg tage mig af alle formaliteterne.
Jeg vil kompensere dig for alt det, du har gjort.
Jeg mener det, så du kan være rolig. Du behøver ikke gøre mere.
Lad os løse det på en civiliseret måde, så vi begge er tilfredse. Ikke?
Jeg har ikke brug for Deres penge. Ringede De til politiet?
Nej.
Under alle omstændigheder må du undskylde. Jeg vil bare beskytte mine kære.
- Orlando var en af mine kære. - Kom ikke til ligvagten eller begravelsen.
Hvordan forklarer jeg det, så du forstår? Daniel, du kommer ikke til begravelsen.
Jeg beder dig, lad os sørge som familie, som man nu gør.
Duk ikke op. Jeg beder dig som mor.
Tænk på, at en hel familie er knust og i chok.
Jeg ville ofre min lunge for min datter, hvis det var nødvendigt.
- Undskyld, jeg ikke ringede, Adriana. - Kommissær Cortez.
Undskyld, jeg ikke ringede i går, kommissær, men jeg tog et par sovepiller.
- Det er ligegyldigt. Kom. - Okay.
- Denne vej. - Skal vi se Orlandos lig?
Nej, jeg har reserveret et rum, og jeg får ballade, hvis jeg kommer for sent.
Hvad har De brug for?
Da du ikke ringede, tænkte jeg på vores samtale i går.
Toksikologiprøverne viste, der var alkohol i blodet...
...og marihuana.
Hvor skal vi hen?
- Vi skal undersøge dig. - Nej. Ikke tale om.
- Bare fem minutter. Den er overfladisk. - Det sagde De intet om.
Jeg var meget bekymret, da jeg talte med dig i går, og du lovede at ringe til mig
efter arbejde. Du lod mig vente som et fjols.
Undskyld. Jeg tog et par piller og faldt i søvn. Hvad angår marihuanaen...
- Jeg skal se, at du ingen skader har. - Jeg har ingen skader.
Så vil der ikke være noget problem.
- Hvad? - Hvorfor gør De det her mod mig?
Sådan er proceduren. Man konstaterer eventuelle skader.
Jeg nægter.
Så må jeg bede anklageren starte en undersøgelse af hr. Onettos død.
Hvis du ingen skader har, er den sag slut. Du kan komme videre med dit liv.
Du bestemmer.
Jeg lukker her, så du kan være i fred.
Tak, fordi du gjorde mig en tjeneste, du reddede mig.
- Så er vi kvit. - Du sagde, han hedder Daniel.
Sig ikke Daniel. Behandl hende som en kvinde. Spørg, hvad hun hedder.
- Men brug hendes kvindenavn. - Hvad har hun gjort?
Det ved jeg ikke, derfor er vi her.
Er hun blandet ind i noget kompliceret?
- Klar. Denne vej. Hvad hedder du? - Marina.
Kønt navn, Marina. Vil du stille dig der? Tak.
Sådan. Marina, ikke?
Jeg må bede dig blotte overkroppen, Marina.
Okay. Det her går hurtigt. Nu begynder jeg.
Sådan. Vær sød at løfte højre arm.
Lidt højere op. Sådan.
Der.
Gør det samme med den anden arm.
Sådan, Marina, meget fint.
Er du blevet slået, er du faldet eller noget lignende?
- Nej. - Er du sikker?
Ja.
Okay. Nu vil jeg bede dig blotte underkroppen.
- Vil du gå ud, så jeg kan... - Nej.
Undskyld. Vil du fjerne underdelen? Vi er næsten færdige, Marina.
Vil du være sød at løfte højre ben, Marina?
Ud til siden. Sådan.
Hej, Marina, det er Gabo. Undskyld, jeg forstyrrer, men hør...
Orlando skal brændes, det var hans ønske,
og selvom Sonia ikke ved det endnu, skal du vide, dette er på mit initiativ...
- ...så jeg vil tilbyde dig... - Ja?
...lidt af hans aske.
- Tak, men nej. - Jeg synes, du fortjener det.
Og til gengæld skal jeg holde mig væk?
- For min skyld måtte du gerne komme... - Jeg spiser lige nu.
- Undskyld. Jeg ville ikke forstyrre. - Jeg lægger på, Gabo.
Vent, vi blev ikke enige om...
- Tak, fordi du ville se mig. - Kom ind.
Forbandede gigt.
Selv hvad dine sygdomme angår, er du fisefornem.
Du ser forfærdelig ud.
Det kan du ikke se uden briller på.
Du ser... forfærdelig ud.
Kom du for at forbedre din teknik eller for at gemme dig for verden?
Begge dele og i omvendt rækkefølge.
Jeg har ikke noget imod, du kommer for sent eller aldrig kommer.
Eller at du kommer for moralsk støtte. Men jeg er din sanglærer...
Lyrik. Hverken salsa eller merengue. Lyrik...
Og du er hverken min psykolog eller min far.
- Nej. - Hvad kom jeg så for?
For at synge, forhåbentlig.
Eller for at lede efter lidt kærlighed måske.
- Man kan ikke lede efter kærligheden. - Ikke den hellige Frans igen.
Den hellige Frans siger ikke: "Giv mig kærlighed, giv mig lys,
giv mig dit, giv mig dat."
Den hellige Frans siger: "Gør mig til din kærligheds instrument,
gør mig til et redskab for din fred."
Hvad siger du til at synge lidt i stedet?
Diabla?
Onettos tekstiler, god eftermiddag.
Jeg har en krans til hr. Orlando Onetto.
Kan De sige, hvor ligvagten holdes?
Bare rolig, smukke.
- Ja. - Stjæler du kun det?
- Hvis din bil var større, tog jeg mere. - Er søstrene allerede i gang?
- Du kommer til at skræmme mig ihjel. - Nej. Jeg overlever.
- Vi må hellere ringe til politiet. - Hvorfor?
Det er ulovligt. Det er faktisk krænkelse af ejendomsretten.
Nej, ikke mere politi, læger, kitler, uniformer. Det er nok.
- Orlandos søn ville have mig ud. - Men det er ikke pointen.
Må jeg være fri, det er ikke pointen. Hvorfor blander du dig?
- Nu har jeg hørt på den snak i ni år. - Jeg flytter, så snart jeg kan.
Nej, det handler ikke om det. Vores hjem vil altid være dit hjem.
Altid, ikke sandt?
Jo, altid. Selvfølgelig.
- Må jeg bede om en sidste tjeneste? - En mere?
- Stop så. - Hvad?
- Vil I sætte mig af her? - Hvad skal du?
- Jeg vil have min hund. - Det er ikke smart, du gør noget alene.
Vent, til vi kommer hjem, så ryger vi noget, slapper af,
og bagefter tager du en beslutning i ro og mag.
Okay.
- Marina? - Marina! Hent hende.
Hvorfor henter du hende ikke? Nå, fordi du kører.
Ingen siger et ord!
Vær sød at gå.
Mor!
Rolig, skat.
Gå så. Du har ingen respekt for andres sorg. Forsvind!
Marina! Marina!
Undskyld, Marina!
Det må du undskylde. Alle er meget oprørte, det er ikke personligt.
Det er en menneskeret at få lov til at sige farvel til en, man holder af.
Ja... Ja, du har fuldstændig ret.
Sket er sket. Gå ind. Pas på, du ikke falder.
Hvorfor kom du og generede familien?
De havde gjort det klart, du skulle lade os være i fred.
- Hvad vil I? - Vi vil have, du forsvinder, din bøsserøv.
- Hvad glor du på? - Du glor på mig.
- Truer du mig, bøsserøv? - Nej.
Hvorfor ødelægger du ikke livet for en anden familie, dit forbandede uhyre?
Vent... Forbandede bøsserøv. Stop bilen. Stop!
Fanden tage dig.
Slip mig, din kujon! Slip mig! Hvad vil I?
- Du kører. - Forbandede kujoner! Hvad vil I?
- Hvad vil I? - Kør!
Hvor er min hund? Hvad har du gjort ved min hund, forbandede kujon?
Det er ikke dit hjem.
Du kunne have taget min kjole, hvis du kunne lide den.
Svin! Har du skåret dilleren af? Har du den i lommen?
- Klap i, du lugter af lort. - Klap i! Tror du, at du er Julia Roberts?
- Du har ben som en fodboldspiller. - I har ingen ret til at røre mig!
Tror du, din far havde været stolt nu? Han havde givet dig en omgang klø.
Du skulle ikke have sendt politiet efter mig. Slip mig! Slip!
Jeg kan ikke høre dig!
Nu kan du snakke, idiot!
Snak så, din skid!
Har du forstået det nu?
- Hej, Marina. - Hej, Gastón.
Her er den. "Orlando Onetto Pertier."
Hvad står der?
"Det er med stor sorg, vi oplyser om bortgangen af vores mand, bror, far,
kammerat og ven, Orlando Onetto Pertier.
Begravelsen finder sted i dag kl. 16.30 på Parque de la Paz-kirkegården,
Avenida Ejército 315 i Santiago. Hans kone, bror og børn."
- Må jeg bede om avokadoen? - Hør nu.
"Det er med stor sorg, vi oplyser om det sørgelige dødsfald
af Orlando Onetto Pertier. Bla, bla, bla. Medarbejderne hos Onettos tekstiler."
- Hvad er din pointe? Jeg forstår det ikke. - Jeg læser.
Hvorfor? Tag ikke derhen, det ville være masochisme.
Kan du definere masochisme? Nej, jeg mener det.
Mennesker, der nyder at lide. Nyder du at lide?
- Hvad har det med sagen at gøre? - Jeg nyder ikke at lide.
- Jeg læser for min søster... - Ja, men...
Så er det nok. Stop.
Jeg går ingen steder. Okay?
Det er et afsluttet kapitel.
Livet går videre.
- Hvorfor siger du, hvad jeg skal? - Nej, jeg siger ikke...
En soldat, der flygter, kan kæmpe en anden krig. En anden krig.
- Jeg har hænder som en orangutang. - Det passer ikke.
Tag den lidt ned. Jeg justerer den.
Perfekt. Når du vil.
- Værsgo. - Et øjeblik.
Jeg mister alting. Det er nok alderen.
Her, behold resten.
Hvad er der galt?
Undskyld, men hvor er nøglen til? Den med nummeret.
- Den er til min sauna. - Deres sauna?
Ja, mit skab i saunaen her i nærheden, Finlandia. Hvorfor?
Jeg blev bare nysgerrig. Undskyld.
- Hej. - Hej.
Er saunaen til begge køn? Er omklædningsrummene adskilt?
Selvfølgelig.
Hvad koster det?
Værsgo.
Tak.
- Hvor er skabene? - Derhenne.
- Hej, goddag. - Stig ud. Det er en nødsituation.
- Det er det også for mig. - Stig ud!
Vær sød at køre ad Alameda.
Marina!
- Hvad laver du her? - Begravelsen er forbi. Gå hjem!
- Kan du ikke lade os være i fred? - Flyt dig, din forbandede galning!
- Hun er en kvinde, Sonia. - Nej, hun er ikke.
Flyt dig!
Flyt dig, bøsserøv! Flyt dig, for fanden!
- Forbandede svin! - Nej, Marina. Gør det ikke!
Jeg vil have...
- ...min... - Marina!
- ...hund! - Marina!
Her har I Orlandos nøgler. Okay?
- Kør, Bruno, kør. - Ja.
Undskyld. Ved De, om Orlando Onettos begravelse blev holdt her?
Det ved jeg ikke. Jeg gør bare rent her.
- Ved De, hvor han ligger? - Nej, desværre.
Okay...
Gå ind.
Værsgo.
Tak.
Ja.
Farvel, Diabla.
Så...
Tekster af: Vibeke K. Petersen